Den 24 mars 1976 genomförde Argentinas krigsmakt en statskupp.
1985 ställdes militären, som styrt i sju år-
-inför rätta för brott mot de mänskliga rättigheterna.
Den första rättegången i sitt slag i Latinamerika.
Denna berättelse bygger på två av offrens historier.
Buenos Aires 23 november 1977
-Bor han med stencilapparaten där? -Ja.
-Är du säker? -Ja.
Enheten anropar Atila - svara!
Till vänster, idiot!
-Ska jag slå dig igen, kärring?! -Nej!
-Vet ni inte vart er son flyttat? -Nej, han har inte sagt adressen.
-Hur kan det komma sig? -Jag vet inte.
-Hur länge sen sågs ni? -Han kommer nästan aldrig hit.
Inte sen han flyttade ihop med några kamrater från universitetet.
Är de också vänsteraktivister? Vilka är de?
Han flyttade för två månader sen, när min man dött.
Jag minns inte exakt när.
Försök komma ihåg.
-Vet ni inte att er son är terrorist? -Nej, nej.
Menar ni att vi gör ett dåligt jobb?
Nej, bara att han är en helt vanlig människa.
-De är mördare, de dödar barn! -Ljug inte, er son är farlig.
-Terrorist! -Förvarar ni vapen hemma?
Vapen? Nej. Tror...? Titta själva!
-Det finns inget? -Inget.
-Ska vi börja om på nytt? -Nej!
Här finns det inget.
Ett stort hus, de har pengar. Här har de inte kollat.
Titta!
"Förenat kommer folket..."
På mittfältet var du ett enkelt byte. Du var helt ensam.
Du behöver ha Ariel med dig och Guille på vänsterkanten.
När du lär dig passa kommer du att börja göra mål.
Vet du vad det är? Vi kämpar hela tiden men det hjälper inte.
Vi saknar lagkänsla, det är det som är problemet.
Skynda på!
-Varför sa ni att det inte fanns vapen? -Det finns inga vapen.
-Vad är det här, då? -Det här!
Det är en bit tyg.
-Det är ett vapen. -Jag förstår inte...
Mamma!
Vad har min dotter med det här att göra?
-Ingenting. -Jag bönfaller er...!
Ni bestämmer själv.
Ni offrar er dotter... eller er terrorist till son.
Tack.
Rör på påkarna! Seså!
Är det här din väns hus? Titta noga.
-Ja. -Är du säker?
Slösa inte med min tid. Hörde du vad jag sa?
-Vem är det? -Han.
-Han? -För bort honom.
Säg åt polisen att utrymma området. Och lastbilen.
Då kör vi.
Vad gör du? Sluta!
Vad är det?
-Titta på golvet! På golvet! -Ta det lugnt!
-Ner med skallen! -Ta vad ni vill!
-Du kommer inte att se nåt. -Vad gör ni?
Claudio Tamburrini...
Du, Claudio... Vi måste prata lite.
Du ska berätta allt du vet, ju förr desto bättre.
Ju längre det dröjer desto värre för dig.
Du får följa med, vi måste kolla upp några uppgifter.
Jag förstår inte. Jag vet inget. Fråga mig här. Är ni poliser?
Så du spelar i Almagro?
Ja.
-Vad har du för position? -Jag är målvakt.
-Vad ska du med en stencilapparat till? -Jag vill inte ha nån stencilapparat.
Jag vet inget om nån stencilapparat.
Res dig upp!
Är du målvakt? Ta den här, då!
Du sa inget om stencilapparaten... eller om att du är terrorist.
Jag är inte medlem i nåt politiskt parti!
Min mamma kommer att oroa sig.
Oroa dig för dig själv och sluta tjafsa!
-Vart för ni mig? -Vi ska ta en åktur och prata lite.
-När kommer jag tillbaka? -Lägg dig ner, titta på golvet!
Enheten anropar Atila! Kom!
Atila, kom!
-Atila här, kom. -Fågeln har flugit in i buren.
-Vi återvänder till boet. -Klart slut!
Efter romanen "Pase libre - la fuga de la Mansión Seré" av Claudio Tamburrini.
Översättning: Zakarias Jacobson Noble Text
Dag 1
Nej, det här är ett misstag!
Jag ber! Jag måste meddela min mamma att jag är här.
-Ska vi prata nu? -Ja.
Vilka har du samröre med?
Jag har inte samröre med nån.
Vad ska du med en stencilapparat till?
Jag har ingen stencilapparat.
Ska vi göra ett nytt försök?
-Vilka har du samröre med? -Jag har inte samröre med nån!
Nu är det er tur, jävla vänstertyper!
Jag kommer till er nu och det är bäst ni pratar!
Är det nån som vill rymma? Vem vill prata?
Ni ska rymma, va? Jävla svin!
Ber du, Marito?
Skynda dig, för det är din tur sen.
Vatten...
Jag vill ha vatten!
Gud har övergett dem.
Var är vi?
Var de hårda mot dig? Du skrek mycket.
Försök sträcka på dig.
De har inga bevis.
Det är prövningar som Gud skickat för att vi ska bli starkare.
Dag 3
God morgon!
-Har du fått vatten? -Nej.
Ge honom lite.
-Är du inblandad i nåt allvarligt? -Nej, jag är målvakt i Almagro.
Almagro, ditt fall står och stampar.
-Vad pratar ni om för fall? -Om du inte pratar, vill säga.
Jag har sagt allt jag vet. Det är sant.
Är du säker? Tänk noga.
De hittade en flagga med gerillans slogan hemma hos dig.
Jag har inget med det att göra.
Jag vet inte hur jag ska säga det. Jag är oskyldig.
Vill du friska upp dig?
Spelar du vattenpolo?
Man överbord!
Vet du inget om attentatet eller stencilapparaten?
-Täcknamn? -Jag har inget täcknamn.
Vi ska döda dig, din skit!
-När gick du med i gerillan? -Jag är inte med!
Vet du inget om mötet och attentatet?
Din vän håller inte med.
-Vilken vän? -Claudio, säg sanningen!
Han med stencilapparaten. Ni planerar ett attentat.
Vi vill veta när och var.
Jag har ingen vän här. Jag känner ingen här.
Har du nåt att säga honom, Tano?
Säg att stencilapparaten var avsedd för dig.
Tano? Jag känner ingen Tano. Vilken Tano?
Sätt dem bredvid varandra så ser vi vem som ljuger.
Ner på knä!
Säg att du är med i rörelsen.
Du är Claras bror. - Jag har sett honom två gånger, jag känner honom inte.
-Jag ringde honom. -Jag har inte telefon.
-Han ljuger!
Säg att du är med i gruppen, att du känner folk! Att du är med...
Jag känner honom inte!
-Berätta om attentatet. -Vilket attentat? Jag ska döda dig!
-Ringde du honom där, Tano? -Jag minns inte.
-Svarade han? -Ja.
Han ljuger. Jag har inte telefon! Det vet ni!
Släpp honom!
Han slog mig!
Den idioten slog mig!
Nu räcker det!
När flyttade du? Tänk noga!
-Jag har inte telefon. -Svara på frågan.
Jag har inte telefon, jag svär...
-Säg åt Lucas att föra bort honom. -De blir rädda och ljuger.
Behandla dem väl.
Jag tar över.
Fin kompis du har, grabben. Han var räddare än du.
Ska vi försöka igen?
-Jag är oskyldig. -I så fall är du fri till jul.
-Får jag åka hem? -Om 20 dagar, lagom till jul.
Helgat vare ditt namn, tillkomme ditt rike
Ske din vilja så som i himmelen så ock på jorden
Giv oss idag vårt dagliga bröd och förlåt oss våra synder
Så som ock vi förlåta dem oss skyldiga äro
Inled oss icke i frestelse utan fräls oss ifrån ondo
Håll käften!
Låt inte vreden besegra dig.
Du måste klara de här prövningarna.
Far åt helvete med din Jesus!
-Vet ni vad det är för dag idag? -Onsdag.
Gör er redo!
Kom, Marito.
Ner på knä!
Inta böneställning!
Be, det är snart jul!
-Högre! -Så att Gud hör.
Ni kommer alla att prata!
Jävla bögar!
Dag 31
God kväll.
Upp och hoppa! Se så, upp och hoppa!
Sätt på de här, Mario.
-Va? -Sätt på skorna.
-Du ska åka hem. Eller vill du stanna? -Nej, jag vill hem.
Skynda dig. Sträck på dig, du ser ut som en luffare.
-De släpper oss. -Tappa aldrig tron.
Vad dum du ser ut. Räck fram handen.
-Har du familj? -En dotter.
-Jag bor med mina föräldrar. -De kommer att bli glada.
-Är det dags att åka hem? -Uppför dig väl.
Jag kommer att titta förbi varje kväll.
-Och ljug inte, vi är bra människor. -Ja.
-Upprepa det. -Ja.
-Nej, idiot! Säg att vi är bra. -Ni är bra människor.
Så ja!
-Är diket klart? -Skämta inte, då skiter han på sig.
-Vänd dig om. -Ja. Tack.
Jag har vita träningsskor.
-Ska han också hem? -Jag kan gå barfota.
Och säga att vi behandlat dig illa?
Man måste göra på rätt sätt. Nåt annat går inte.
Varför sätter ni på mig dem?
-Vart ska ni föra mig? -Dig? Ingenstans.
Leta i din skalle så letar vi efter dina skor så länge.
God jul!
-Kalkonen väntar på dig. -Den kommer att bli seg.
Du fick mig nästan att tro att du var dum. Gå!
Hej, flickor. Upp och hoppa!
Ta av dig ögonbindeln.
Öppna ögonen, idiot.
God jul, Almagro.
-Får jag? -Visst, ta för dig.
Idag är jag snäll.
-Ät. -Nej tack.
-Vad säger man? -Tack, Lucas.
-Högre! -Tack, Lucas.
God jul!
Festen är över.
Det här är er nya rumskamrat. Behandla henne väl.
Särskilt du, Tano.
God jul!
Håll käften!
Den jäveln angav mig!
De kommer att prygla oss alla. Gör upp i lugn och ro. Uppfattat?
-Okej, släpp mig. -Du också, Tano.
Håll tyst!
De hittade ditt nummer i min kalender.
Varför hittade du på historien om stencilapparaten?
De slog mig sönder och samman.
De gjorde allt möjligt.
Claudio... Jag hade inget val.
-Varför valde du mig? -Jag behövde vinna tid. Förstår du?
Jag behövde dra ut på det för att mina kamrater skulle komma undan.
Så ni ska göra revolution genom att förråda dem som inget gjort?
När de märker att du är oskyldig kommer de att släppa dig.
Så är det. Du behöver bara stå ut ett tag till.
Tano...
De kommer inte att släppa mig.
Du har dödat mig.
Dag 45
God morgon!
Ni är våra fångar, vi är här för att vakta er.
Om ni vill gå på toa så knacka på dörren.
Vi följer med er dit och tillbaka.
Två mål mat om dagen. Vi räknar er två gånger på natten. Uppfattat?
Om ni lyder går allt bra. Krångla inte till det för er.
-Vi hjälps åt i hushållet. Frågor? -Nej.
Dag 61
God morgon.
-Servera, Guillermo. -Ja.
-Herrn? -Vad är det?
Skulle jag kunna få bestick?
Åtminstone en sked.
Vad är det med dig? Behöver du en sked, idiot?
De kommer att spöa upp oss. Tror du att det här är ett hotell?
Ställ inga krav här.
Vasco!
Ska du inte äta?
-Vill du ha hans mat? -Vakten tar den.
-Om han inte äter tar vi det. -Låt honom dö av svält.
Sen är det min tur...sen hans...
Inte sant, Gallego?
Hallå, vilket välkomnande! Tysken är här!
Titta i golvet! I golvet!
Ni har besök. Imorgon hämtar vi er. Tänk på vad ni ska säga.
-Är det uppfattat?! -Ja.
-Får jag gå på toaletten? -Var inte så rakt på sak.
Jorge... Du kan ta av ögonbindeln. De har gått.
Vad dum du är, Tano.
Varför angav du inte dina gerillakompisar, din jävel?
Följ med honom till toaletten, Almagro.
Ja. Får jag ta av ögonbindeln?
-Var? -Där.
-Så Tano känner dig också? -Ja.
Men han säger vad som helst. Han är död.
Han berättade om papperen han beställde av mig. Jag åkte fast.
Då är det du som är killen med stencilapparaten.
-De måste släppa mig. De måste. -Mig också. Tano måste stanna.
Jag har sagt att du inte har med det att göra.
Det är uppklarat. De vill ha namn av dig. Något.
Men jag har ju inget att ge dem.
Det tror de inte på. Du måste ge dem några.
Känner du ingen? Nån från universitetet, som är riktigt insyltad.
Jag känner ingen där.
Och här? Du måste ha ögonen öppna.
Du måste iaktta dem du umgås med. Och lyssna.
Förresten är det inte oss de är ute efter, det är extremisterna.
Det är dem de är ute efter.
Dag 72
Tano ska åka till fängelset.
-Ska jag? -Ja, sätt på dig skorna.
Ta det lugnt, det är ingen brådska. Du är det första fall vi löst.
Om några dagar har vi löst övriga fall också.
Kom, Tano.
Men ni måste fortsätta samarbeta.
I några fall... har vi inte fått tillräckligt.
Ni vet vad vi vill ha. Information: namn, adresser, telefonnummer.
De har fört honom till fängelset. Bra!
-De kommer att rentvå oss. -De kommer att håna mig i fängelset.
När de får reda på att min bror är rebell...
...kommer de inte att lämna mig ifred. De kommer att göra slut på mig.
Varför det? Du är en nolla.
Förlåt, Guillermo. Jag borde ha tagit tabletten.
Min bror varnade mig.
-Sluta, de kommer att slå oss. -Min bror visste.
-Ser du inte att de är odugliga? Lugn. -Förlåt.
Nu är det bra.
Du...
-Då kände du honom? -Han angav mig.
Han? Vasco?
-Vad menar du? -Han bara sa nåt.
Han blev torterad, och gav dem mitt namn och min adress.
Självklart.
Det är därför du tagit så väl hand om honom.
Jag borde ha tagit hand om Tano.
Lugn. Det är bara medicin för resan hem.
Är han färdig?
På en rad.
Gå på! Se så, skynda på!
Ta det lugnt!
Gå in igen.
Dag 118
Titta ner! Titta i golvet.
Sätt på de här, Jorge. Du ska hem.
Är ni skraja, fikusar?
Vad väntar du på?
Ni är skiträdda, allihopa.
Du följer med mig, Guillermo. Jag har några frågor till dig.
Nu förstår jag inte.
Vänta här, Jorge.
Vi ska besöka dina vänner, se om de är hemma.
-Jorge? -Vad är det?
Jag heter Guillermo Fernandez och är från Morón. Hjälp min familj.
-Jag bor på Casarri och Olazábal. -Håll tyst!
Jag hjälper inte gerillasoldater. Så dra inte in mig i nåt.
Kom, Jorge. Se upp för dörren.
Du ska hem nu, men välj dina vänner med omsorg.
Och tryck inte sån där skit.
Vi vet att du är en bra kille. Oroa inte dina föräldrar.
-Ner med huvet, din jävel! -Hej, Guillermo. Ska vi ta en tur?
Ta av honom handbojorna.
Ner med skallen!
-Känner du igen det här huset? -Ja.
Gå och ring på.
Ta dig i akt annars får du en kula i skallen.
Om du vänder dig om är du död. Har du fattat? Korsa gatan försiktigt.
Gå, sa jag!
Guillermo Fernandez?
Vill du röka?
Ja tack.
Sträck fram handen.
-Tycker du att vi är duktiga? -Ja.
Jag har hört ryktas att du säger att vi är odugliga.
Är det därför du ger oss värdelösa adresser, som den här?
Eller till vänner som redan flytt landet?
Du har ordnat det bra för dig.
Till och med vakterna talade väl om dig.
Du ljög för oss och undanhöll oss information.
Nej, jag var förvirrad. Jag visste inte vad jag sa.
Du försökte vinna tid för att rädda dina kamrater.
Jag var rädd, jag dolde inget. Jag var så förvirrad.
Vet du vem jag är? Jag är domaren.
Domare? Ska ni sätta mig i fängelse?
Det är jag som bestämmer om du ska dö eller bli frisläppt.
Du har inte gjort mycket för att förtjäna livet.
Jag har inte planerat nåt.
Jag visste inte vad jag sa, jag var förvirrad.
Då har du tre dagar på dig att reda ut dina tankar...
...och komma med användbar information.
Antingen öppnar du ditt huvud eller så gör vi det.
Jag sa ju det.
Det är värst för dem som håller inne med saker.
Men ni lyssnar inte. Ni är dumma. Nu väntar ni på er avrättning.
Ni måste samarbeta. Säga sanningen.
Så fort det finns en ledtråd går utredningen framåt.
FBI började i ett hus som det här. Ni måste säga vad ni vet genast.
Annars går det för er som för Tano.
Ni hamnar i en grav.
Klä av dig!
Fram med händerna!
Klä av dig! Är du döv?
Ögonbindlarna.
Se dig i spegeln, Vasquito. Det där är du.
Känner du igen dig?
Inte?
Och du, Gallego. Känner du igen dig själv?
Därute kommer de inte heller göra det.
Det är nu ni måste prata.
Se hur du ser ut. Skäms du inte för det?
Ni är orena.
Här.
Du förråde mig, Guillermo.
Jag skötte ditt fall.
Du skulle bli fri, se så du ser ut nu.
Du trodde jag var dum.
Men jag ska göra dig ren.
Desinficeringsmedlet, Rivas.
Hur kan någon som är så ung vara så smutsig och rutten i själen?
Jag ska göra dig skinande ren.
Herrn...
Herrn!
-Du kommer att blänka som ny. -Håll tyst!
Glöm inte.
Om ni pratar har ni fortfarande chansen att bli fria.
Guillermo!
-Hur är det? -Jag måste rymma.
Menar du allvar?
Guille... Jag följer med dig.
Dag 119
Jag är hungrig.
Vasco... När vi kommer ut ska vi gå på restaurang.
Snart är vi ute. Vi måste hålla ut.
Gallego... Tror du fortfarande att de tänker släppa dig fri?
Det kommer att gå för dig som för Tano.
Lucas vill bara skrämma oss. Varför annars säga att vi ska i fängelse?
-De har dödat Tano. -Hur vet ni att han är dödad?
-Och Jorge? -Han var aldrig här med oss.
Ditt öde är beseglat, Gallego. Allas våra öden är beseglade.
Vi måste rymma.
-Hur skulle det gå till? -Vi måste tänka som när vi är i frihet.
Det är enklare än det verkar.
Gallego, och du målvakt, klä på er!
Tror ni att ni kan ligga här och dra er, slöfockar?
Av med ögonbindeln, på med byxorna.
Här. Ta resterna.
Tack, Lucas.
Mål!
Heja, Argentina!
Var Lucas rester goda?
Skulle jag ha tackat nej?
Låtsas inte vara modig, du är inte tuff.
-Du är en nolla. -Du svek mig.
Varför gjorde du det inte?
Vad var du rädd för, Gallego?
-Vi är alla rädda här. -Jag var inte rädd.
Han ville slå till Rivas med stekpannan.
-Du hade vapnet i hand. -Jag hade det här.
-Vi skulle alla fått betala. -Jag tänker inte döda någon.
-Du är rädd, Gallego. -Du kan inte säga nåt.
Du låtsades vara Lucas kompis. Se på dig nu.
Jag ska komma härifrån levande.
På mitt eget sätt.
Dag 120
-Hur fick du loss handbojorna? -Jag har en plan.
En plan?
Far åt helvete!
-Vad är det där? -En skruv.
Jag ska öppna fönstret med den. Det går. Jag har tvättat dem.
-Vi gör ett rep av filtarna. -De är utslitna, de håller inte.
Vi binder ihop dem med läderremmarna.
-Och sen? -Sen är vi ute.
Spritt nakna?
En fantastisk plan. Jättebra.
-Gräver du hellre en tunnel med sked? -Och vad gör vi när vi kommit ut?
Vet du vad som finns utanför fönstret?
Upp med er!
Se så, upp med er!
Ställ upp dem här.
Givakt!
Håll dig lugn!
Tycker du att du är cool för att du gått på universitetet?
Nej.
-Lär man sig hantera vapen där? -Nej.
Du vill rymma, eller hur?
Ni vill alla rymma.
Ni är skyldiga, så är det bara. Jag vet att det är så.
Den som tänker rymma dödar vi.
Ni kan börja fundera på er sista önskan.
Få se...
Vad säger du, Gallego?
-Vilken är din sista önskan? -Prata!
Jag vill...
Jag vill ringa...hem.
Och du, Guillermo?
-Vad vill du? -Beviljar ni mig det?
Vi håller vad vi lovar. Vi är inte smutsiga lögnare, som ni.
Givetvis, låt höra.
Om ni ska döda mig vill jag se er alla i ansiktet.
Bind dem.
Upp med er!
Dödar du fångar utan att meddela mig?
Det är ert fel - vakternas. Ni skämmer bort de här svinen.
Nej, Hugo. Jag utnyttjar dem väl.
Märker du inte att ju mer du miss- handlar dem, desto mindre pratar de?
Då är det du som är ouppfostrad.
Tycker du synd om dem?
Sköt ditt jobb, så sköter jag mitt.
Du har mindre än en dag kvar.
Ni är ett avskum.
Man behandlar er väl och ni tackar på det här sättet.
Det var sista gången, Guillermo. God natt!
Varför spelar du tuff?
Vill ni att de ska döda oss alla?
-De har hört oss. -De har inte hört nåt alls.
-Jag vill göra slut på allt. -Vi är redan döda.
Vi är döda.
Jag tänker inte vara här när de kommer.
Vi håller på att försvinna.
Gallego!
Du håller på att försvinna.
Dag 121 24 mars 1978
-Claudio... -Vad är det?
Det måste ske idag. Imorgon är jag död.
-Och Tucumano och Lucas är ute. -De är mest oberäkneliga.
De här är väldigt metodiska.
De har gett oss mat. De ska räkna oss och ta bort disken.
-Sen räknar de oss i gryningen igen. -Före soluppgången.
Vi har ungefär tre timmar på oss.
Ikväll?
Låt oss be.
Vad är det?
Vad gör ni?
-Lägg dig och sov igen. -Håll tyst! Gör som jag säger.
Det är bestämt, Gallego. Ställ inte till det för mig.
Bind loss Vasco.
Det här är fel.
-Vakta dörren. -Jag vill inte.
Ni har inte rätt att göra så.
Kom igen!
Vad gör du, Vasco? - Kolla vad han gör!
Kom igen, Gallego.
Skynda dig, Gallego.
Tack.
Stanna där, Vasco.
Var är Guillermo?
-Varför kommer han inte? -Jag vet inte.
Tack Lucas
Ta tag i fötterna.
Räck mig handen.
Försiktigt.
Räck mig handen.
Skynda på!
Du klarar det, Vasco.
Stanna!
God kväll.
Spring, Vasco!
Patrullen kommer!
Nu är det över, Vasco.
-Vi fortsätter. -Jag hör dem.
-De kommer! -Nej, det är ingen, Vasco.
Lugna dig!
Vi är här. Vi stannar här.
Kom, Gallego. Du är för synlig där.
Här finns det verktyg.
Ta av mig handbojorna.
Ta ordentligt stöd.
-När jag är klar sticker jag. -Vad menar du?
-Vi måste skiljas. -Nej! Vänta! Lugna dig.
Vi väntar på de andra... och fattar ett gemensamt beslut.
Vi väntar.
Ring hem till mig.
Säg att jag är här.
Kommer du ihåg telefonnumret?
Men du stannar här? Stanna här.
Det är de! De kommer!
Lugna ner dig!
Det är över nu.
-Nu går vi. -Vart ska vi gå?
Vi tar tåget.
-Nej, inte än. Jag hör dem. -Sätt fart nu!
Lyssna!
Lugna ner dig.
Guille! - Det är ingen fara.
Var är han? Guillermo!
-Ursäkta... -Vad är det?
Ursäkta mig, frun. Jag har blivit rånad. Jag var med min flickvän.
-Kan ni hjälpa mig? -Adela? Vad är det?
-Inget, mamma. -Hjälp mig! Jag ber...!
Det här är allt jag kan ge bort. Ta en taxi.
-Tack så mycket! -Ge dig iväg nu!
Stanna!
-Var är han? -Håll tyst, Vasco!
-Var är han? -Håll tyst!
Är nåt på tok?
Han gick för att hämta hjälp.
-Vem skulle han be om hjälp? -Det spelar ingen roll.
-Du känner honom inte. En granne. -Han sa väl att vi skulle stanna här?
-Tog du av handbojorna? -Kom!
Stanna här och håll vakt. - Jag ska ta av dig handbojorna.
Det finns en hammare.
Här får du lite kläder.
Hur länge måste vi vänta här? Solen går upp.
Jag har blivit rånad. Jag måste hem. Kan nån av er köra mig?
Jag kan betala.
Jag kör dig.
Är du mekaniker?
-Nej, varför frågar du? -För skruven du har i munnen.
-Vad har du varit med om? -Jag blev rånad.
Det är farligt att vara ute ensam.
-Särskilt i din ålder. -Det var ett helt gäng.
Fega kräk går alltid i gäng.
Det stämmer.
Vänta! Tyst!
Håll tyst. Jag gör det här och sen går vi.
-Det är ljusan dag. Vi kan inte. -Håll tyst och låt mig göra det.
Klart.
Lyssna! Jag hör en bil.
Tyst!
Det är de - patrullen!
-Det är min pappas bil! -Nej!
Carlos!
Titta vad de gjort!
Min son! Vad har hänt? Var har du varit?
-Hur hittade du mig? -En Guillermo ringde...
-Ta oss med härifrån. -Jag blev kidnappad.
-Jag ber er! -Gå till bilen!
-Jag känner inte er! -De är med mig.
I bakluckan!
Ner i bakluckan!
-Tack. -In med er!
Vi har letat överallt.
Det var kaos hemma. Jag slutade gå till jobbet.
De dödar folk. De torterar.
Politiken är smutsig, det vet du.
Hur kom ni ut? Vem är Guillermo?
-Min vän. -En vän!
Vem hjälpte er ut? En riktigt god vän måste det vara.
-Han hjälpte mig rymma. -Rymma?
Är du galen? Har ni rymt? Då kommer de att leta efter dig.
De kommer att leta efter oss.
Du säger att de torterar och dödar men din familj är inte i fara?
Tyst! Lita på mig.
Det är Gallegos pappa.
Nu blir vi utsläppta.
Ut med er!
God morgon.
Guillermo
Guillermo Fernandez rymde till Frankrike. Nu är han skådespelare.
1984 träffade han Claudio i Italien och Gallego i Spanien.
1985 vittnade han i rättsprocesserna mot militärdiktaturen.
Vasco
Vasco gömde sig hos en släkting.
Han blev kidnappad igen och släpptes 1983.
1985 vittnade han i rättsprocesserna mot militärdiktaturen.
Gallego
Gallego lämnade Argentina med familjens hjälp.
Det sista man vet är att han bodde i Spanien.
Han återvände aldrig till Argentina.
Mansion Seré (Atila)
Efter rymningen den 31 mars 1978-
-flyttades resten av fångarna till fängelser för att senare släppas.
Huset brändes för att förstöra alla bevis.
På 48 Blas Parera-gatan 48 i Moron i provinsen Buenos Aires-
-tjänstgjorde Mansión Seré (Atila) som fångläger-
-för militärdiktaturen mellan 1976 och 1978.
Claudio
Claudio sökte politisk asyl i Sverige där han spelade amatörfotboll.
Han forskar i filosofi vid Göteborgs universitet.
1985 vittnade han i rättsprocesserna mot militärdiktaturen.
SLUT
Översättning: Zakarias Jacobson
Ansvarig Utgivare: Albert Avramovic